-Klockan är 2 på morgonen. -George!
Hon är ju det.
Vilket dumhuvud du är!
Det är sent.
Vilket kyffe!
-Var är det ifrån? "Vilket kyffe!" -Hur ska jag veta det?
Jo, säg nu. Det vet du.
-Var farao är det ifrån? -Vad då "är det ifrån"?
Det som jag sa. Nyss. "Vilket kyffe!"
-Var är det ifrån? -Ingen aning.
Idiot...
Det är ur nån med Bette Davis, nån jävla Warner Bros.-grej.
Jag kan väl inte minnas allt från Warner Bros.
Det har jag väl inte bett om! Bara en enda liten film.
På slutet får hon bukhinne- inflammation och har svart peruk-
-och är gift med Joseph Cotten eller nån...
Hon vill sticka till Chicago för hon är kär i skådisen med ärret...
-Vilken skådis? -Inte fan vet jag!
Vad heter filmen? Det är det jag vill veta!
Hon får den där...bukhistorien och ska resa till Chicago...
"Chicago"! Den heter "Chicago"!
-Vilken då? -Filmen heter "Chicago".
Herregud! Du vet ju ingenting!
Det var ju en musikal på 30-talet med den där lilla Alice Faye!
Nej, Bette Davis släpar sig hem från speceriaffärn och...
-Jobbar hon där? -Hon är hemmafru! Hon har handlat.
...och går in i det anspråkslösa vardagsrummet-
-i den anspråkslösa villan som den anspråkslöse Cotten köpt...
-Är de gifta? -Ja...med varandra, idiot.
Hon kommer in, ser sig om i rummet-
-sätter ner varorna och säger:
"Vilket kyffe!"
Hon är missnöjd.
-Vad heter filmen? -Jag vet faktiskt inte.
-Tänk då! -Jag är så trött...
Ska du vara trött? Du har väl inte haft nån undervisning i dag...
Om inte din farsa hade de där evinnerliga lördagsorgierna...
Det är det som är så trist med dig. Du gör aldrig nåt...
Inte är du trevlig, du sitter bara där och snackar själv...
Ska jag gå runt och frusta åt varenda jävel som du?
-Det gör jag inte! -Nehej, du frustar inte.
-Jag frustar inte. -Jag sa ju det!
-Ge mig en drink. -Har du inte fått nog?
Jag sa: "Ge mig en drink!"
Ja, inte kolar vi väl av av en sängfösare...
Sängfösare...är du inte klok? Vi får ju gäster!
Vad?
Gäster...gäster!
-Gäster? -Ja...folk! Det kommer gäster.
-När? -Nu.
Gud! Vet du vad klockan är? Vilka är det som kommer?
-Vad-heter-de-nu... -Vilka är vad-heter-de-nu?
Du träffade dem i kväll. De är nya här...
-Han har matte eller nåt. -Har jag träffat några i kväll?
Av allt jäkla dumt... Vilka är de?
Han har matte. På matematiska!
-Ung och blond... -Snygg och välväxt?
-Just det, snygg och välväxt! -Det förstås.
Det var inget.
Frun är den lilla mustypen utan några höfter...
-Minns du dem nu då? -Jaja... Men varför ska de hit?
Pappa sa vi skulle ta hand om dem... därför kommer de hit.
Pappa sa att vi skulle ta hand om dem.
Han menade väl nån söndag eller så...
Vad spelar det för roll? Förresten så är det söndag morgon nu.
-Det är ju vrickat! -Så är det i alla fall.
-Var är de då? -De kommer nog snart.
-Hemma och tar sig en lur först? -De kommer nog.
Varför måste du alltid berätta allting i sista minuten?
Jämt har du små överraskningar på lut. Hela tiden.
Stackars lilla Georgie-ponken som måste ha party...
Vad är det nu då? Tjurar du?
Får jag se, tjurar du, va? Är det det du gör, va?
Förta dig inte!
Vem är rädd för Virginia Woolf, Virginia Woolf, Virginia Woolf?
Vem är rädd för Virginia Woolf?
Vad nu då? Var den inte kul? Jag tycker den är skitkul.
-Du skrattade ihjäl dig på partyt. -Det gjorde jag inte!
-Den var bra. -Skitbra!
-Ja, ja, mycket lustig. -Du får mig att spy.
Du får mig att spy!
-Det var inte snällt sagt. -Hur sa?
Vad jag gillar när du är förbannad! Det gillar jag mest av allt!
Du är så jävla dum... Du har inte ens...
...inte ens...
Nån stake?
Så lustigt då.
-Varför får jag aldrig is i drinken? -Jag lägger alltid is i drinken.
Det är du som tuggar isbitarna precis som en cockerspaniel.
-Du biter av dina gaddar. -Än sen, det är mina gaddar.
-Somliga, ja. -Jag har fler än du!
-Du börjar tappa håret. -Du med...
Älskling...
Kom och ge mamsen en stor smaskig kyss!
-Jag vill ha en stor smaskig kyss! -Jag vill inte kyssa dig nu.
Var är dina gäster?
Var är den välväxte unge mannen och hans smalhöftade fru?
De stannade väl ett tag hos pappa. De kommer nog.
Varför vill du inte kyssa mig?
-George! -Va?
-Varför vill du inte kyssa mig? -För då blir jag så kåt.
Och så blir jag tvungen att våldta dig här på mattan.
Våra små gäster kommer in... Ja, vad skulle din far säga då?
-Ditt svin! -Nöff, nöff.
-En drink till, älskare där! -Du kan då kröka.
Jag är törstig!
Jag kan dricka dig under vilket jävla bord som helst, så det så!
Det finns ta mig fan inget snusk som du inte är världsmästare i.
-Du är den sort man skiljer sig från. -Håll dig på benen bara.
Så tuppa inte av, spy på mattan eller strippa eller så.
Nåt läskigare än du på örat med kjolarna över huvet finns inte!
Party, party!
-Jag ser verkligen fram emot det här. -Gå och öppna!
-Kom in! - Gå och öppna, sa jag. -Visst, älskling.
-Kör bara inte den där prylen. -Prylen? "Prylen"...
-Du snackar inte med nån elev nu! -Dra inte upp prylen om ungen.
Jag snackar väl om vad fan jag vill!
-Stig in! - Gå och öppna. -Jag har varnat dig.
Ja, älskling. Vad du vill.
Skönt att det finns väluppfostrat folk som inte bara rusar på-
-även om de hör ett monster vråla åt dem inifrån!
-Ni måste vara våra små gäster. -Strunta i den där gamla surkarten.
Kom in! Ge kläderna åt gamla surkarten.
-Vi kanske inte borde ha kommit... -Det är ju lite sent...
-Inte! Släng kläderna nånstans. -Var som helst, det spelar ingen roll
-Jag sa ju att vi inte skulle gå. -Kom in, sa jag ju!
-Lägg av, din träskalle. -Hon är så verbal, Martha.
Sätt er!
Gud vad tjusigt!
Jo, verkligen smakfullt.
-Vem...har målat den där? -Den där?
Nån mustaschprydd grek som Martha stötte på...
-Den har... -...en stilla intensitet?
Eller en viss skärande rofylldhet, kanske...
-Eller en stilla skärande ro? -Älskling, han driver med dig.
Det är faktiskt en bildlig framställning av Marthas intellekt.
Fixa drinkar åt ungdomarna, George! - Vad vill ni ha?
Konjak, tror jag. "Aldrig blanda, aldrig bakis."
Konjak, smal sak... - Och ni då?
-Bourbon med is, om det går. -Går? Klart det går.
-Martha, utvärtes för dig? -Visst! Aldrig blanda, aldrig bakis!
Vem är rädd för Virginia Woolf?
-Gud, vad kul det var! -Jo, det var det.
Jag small nästan av! Men George tyckte inte alls det var kul.
Smäller man inte av - som hon formulerar det - har man inte kul.
Jag hade i alla fall kul. Er far är gudomlig!
-Ja, han är väl toppen. -Och hör sen!
Han är underbar!
-Alla vet att han är en gud. -Ge fan i min far!
-Men efter många såna här träffar... -Jag uppskattade det faktiskt.
Att få träffa folk, bli presenterad och att vi får bo på värdshuset-
-tills vår våning blir klar! När jag undervisade i Kansas...
Ni anar bara inte!
Allt fick man göra själv, eller hur, älskling?
Jag fick gå fram till fruarna på biblioteket eller i snabbköpet...
"Goddag, jag är ny. Ni måste vara fru till doktor si eller så."
Verkligen inte särskilt trevligt...
-Pappa vet hur saker ska skötas. -En fantastisk människa!
Gullet...är man universitetslärare finns det sånt som är lättare-
-än att vara gift med rektorns dotter. Tro mig!
För vissa skulle det vara deras livs chans!
Det finns det som är lättare!
Somliga skulle offra sin högra arm för en sån chans!
Tyvärr visar det sig att offret är en något intimare kroppsdel...
-Jag undrar... Var är... -Hur mår du?
Jag måste bara pudra näsan.
Visa var vi har...eufemismen.
Visst...jag skulle ändå visa huset.
George, du gör mig verkligen förbannad!
Stick nu, men håll käften om du-vet-vad.
-Jag snackar om vad fan jag vill. -Ja ja, stick!
-Om vad fan jag vill! -Stick!
Vad vill du ha?
Jag håller mig till bourbon, tack.
-Så ni är matematiker...? -Nej.
-Jag tyckte Martha sa det.
-Vad kom er att bli lärare? -Samma sak som ni, antar jag.
-Vad var det då? -Inte vet jag.
-Samma sak som jag, sa ni ju! -Antar jag, sa jag.
Hur trivs ni här? På universitetet, menar jag.
-På universitetet, alltså. -Jo, bra...
Bara bra.
Ni...har väl varit här ganska länge?
Va? Jo visst, sen jag gifte mig med den här... Martha.
Redan innan, evigheter. Gäckade förhoppningar.
Bra, bättre, bäst, näpst...
Vad sägs om den komparationen? Svara då!
Vad tycker ni: Bra, bättre, bäst, näpst...
Jag vet inte vad jag ska säga.
Vill ni jag ska säga det var lustigt så ni kan säga det är tragiskt-
-eller vill ni ha det tvärtom? Bara välj!
-Bara min fru kommer, så ska... -Lugn, bara lugn.
En ny drink? Eller ska jag fylla på den här?
Ni och er fru tycks hålla på med nån sorts...
Vi motionerar våra förkrympta små hjärnor, bara. Bry er inte om oss!
-Vi sätter oss och pratar lite. -Jag vill inte bli inblandad!
Det går över. Hustrubyte hör till favoritlekarna här på stället.
-Säg inte sir, va. Hur gammal är du? -28.
Och jag nåt på 40. Överraskad?
-Ser jag inte äldre ut? -Du ser väl bra ut.
Smärt har jag alltid varit. Jag kör med handboll. Vad väger du?
Spelar du handboll? Då spelar vi nån gång. Martha är 108...år.
-Hur gammal är din fru? -26.
Martha är fantastisk. Hon väger väl runt 50...
-Din fru? -Nej, din. Martha är min fru.
Vore du gift med Martha, skulle du förstå vad det innebär.
Vore jag gift med din fru, så förstod jag vad det innebar.
-Martha säger att du är matematiker. -Nej, det är jag inte.
Hon tar sällan fel. Du kanske borde vara det eller så då...
Jag är biolog.
Du är alltså en sån som ser till att alla ska bli likadana-
-genom att fixa till kromosonerna, eller vad de heter.
Jag tror inte på sånt. Kan man lära av historien? Jag är historiker.
Martha säger att jag är på institu- tionen, inte institutionen själv.
-Hon menar att jag inte är chef. -Och jag inte för biologiska.
-Du är bara 21. -28.
Vid 40 kanske du är chef för histor- iska...biologiska institutionen.
Jag har läst nånstans att science fiction inte är nåt overkligt.
Att biologer kan fixa till generna så att alla blir likadana.
Nån musik och konst blir det väl inte, men många som du förstås.
Kulturer och raser försvinner, och myrorna tar över.
-Du vet inte mycket om vetenskap... -Nej, men om historia.
Din fru har inga höfter, va?
Inte för att jag bryr mig om höfter, men hon har smala höfter, va?
-Ja, det har hon. -Har ni barn?
-Inte än, har ni? -Din sak att ta reda på.
-Varför har ni inga barn? -Vi ville vänta lite.
-Kommer ni att trivas här? -Vi stannar väl, men inte för evigt.
Sprid inte ut det. Gubben skulle inte gilla det.
Han vill att alla ska åldras här och dö på sin post.
En professor i latin och vältalighet stupade faktiskt i fikakön.
Men gubben stupar aldrig... Han kommer aldrig att dö.
Enligt vissa rykten, men inte ett ord till Martha-
-lär gubben, dvs. hennes fader, vara över 200 år.
Det ligger nån ironi i det, men jag är inte knall nog att fatta vad.
Undrar just vad kvinnor snackar om, när karlar snackar?
Vad vill du?
Vilken ljuv musik!
-Hur många barn ska ni ha? -Min fru...
-...är smalhöftad. - Där är ni! -Vilket underbart gammalt hus!
-För helvete, vänta lite! -Hon kommer strax. Byter om bara.
-Byter om? Vad då? Kläder? -Ville väl känna sig mera ledig.
Aha, så det är det hon gör. Ni fattar inte ett skit!
-Allt väl, älskling? -Visst, toppen.
Så hon vill känna sig ledig, va?
Tänk att ni har en son!
Inte visste jag det... Och han fyller 16 i morgon.
-Hon berättade om honom för er? -Ja.
-Hon bytte kläder och nämnde... -...er sons födelsedag, ja.
Som du vill, Martha.
-Du är blek. Vill du ha nåt... -Lite konjak till, tack.
Visst, för fan! Drick på ni, det kan ni komma att behöva.
Vad är klockan, älskling? Vi kanske skulle gå hem...
-Barnvakten? -Vi har ju inga barn.
Förlåt, jag har inte ens hört på, eller tänkt. Välj det tillämpliga.
Gå inte nu! Martha byter ju kläder.
Och det är då inte för min skull. Det betyder att vi håller på i dagar!
Det är en ära! Glöm inte att Martha är dotter till vår älskade chef.
Hon är hans högra arm...tänkte säga nåt annat, men det är Martha-snack.
Vad då för snack?
Å fan...
-Såå, är det kyrkstassen? -Vad tjusigt!
Gillar du den? Varför gastar du så där på mig?
-Vi längtade efter din ljuva röst. -Gå nu till lilla baren och...
-Hämta stoja djinken åt lilla mamma. -Just det.
Tänk så klyftig du måste vara, ta examen vid tolv!
Tolv och ett halvt faktiskt... Nej, jag var 19.
-Honey, måste du säga det? -Jag är ju så stolt över dig.
Jag är galen av avund! Vill ni jag ska spy också?
-Fantastiskt! Ni ska vara stolt. -Han är en fin kille.
-Han blir nog chef för historiska... -Biologiska.
Just det. Jag tycks ha fått historia på hjärnan.
Han har inte historia på hjärnan, han har institutionen på hjärnan.
För att han inte är institutionen utan på institutionen.
-Vi drog det där medan du var uppe. -Det gjorde ni rätt i.
George har sumpat ner sig på institutionen.
Han är ett gammalt träsk, sump, dypöl, första klassens kloak.
Tjenare, svampen!
Är det nåt du vill ha?
Eld, om du inte har nåt emot det.
Nej, man går inte hur långt ner som helst på evolutionskedjan...
Jag kan hålla handen i mörkret när du är rädd för spöken-
-och skyffla undan alla dina flaskor...
Men tänder dina cigarretter gör jag inte!
-Spelar du fotboll? -Ja...
Men jag var bättre i boxning.
Hörde du, George?
Du är ju inte sönderslagen i ansiktet...
Du tycks ju ha fin kropp än?
-I anständighetens namn... -Håll käften!
-Så du har hållit formen? -Jo, för all del. Jag tränar.
-Han har väldigt fast kropp. -Härligt...
-Har man väl tränat upp sig, så... -Man vet aldrig när det behövs!
Ja, varför ska man sluta innan man behöver?
Jag håller helt och hållet med dig. Ja, absolut!
-Din obscenitet överskrider... -Han diggar inte kroppssnacket.
Lilla maggen gillar inte snack om muskler. Vad väger du?
-Så där en 70-75... -Du håller mellanviktsklassen!
George, berätta om vår match!
Herregud...
-Berätta nu, George. -Nej, du gör det så bra!
-Mår han bra? -Visst.
Jo, vi hade den här matchen några år efter att vi gift oss...
-Ni två? -Just det, vi två. Faktiskt.
-Tänka sig! -Det var inte nån ring eller så...
Pappa hade blivit galen i att träna, och en söndag-
-var vi några ute på tomten. Pappa ville boxas med George.
Men George hade ingen lust, och då sa pappa:
"Unge man, vad är du för en måg?"
Och utan att jag visste hur, fick jag på mig ett par boxhandskar-
-och smög fram till George på skoj och sa: "Hallå där!"
Och så fick han sig en riktig högerswing!
Han snodde runt och fick den rakt på käften!
Rakt på käften, och sen måtte han ha förlorat balansen-
-för han landade rakt i en buske!
Pang, du är död.
-Var har du hittat den där? -Det gillade du, va?
Får jag en kyss...? Får jag en kyss!
Är det så du vill ha det? Snaskiga lekar med gästerna?
Allt har sin tid och plats. Drinkar åt alla!
-Se, du har visst smakat på ditt! -Gud, vad jag blev rädd!
-Blev inte du det? -Det minns jag inte.
-Trodde du jag tänkte döda dig? -Döda, du?! Håll i mig...
-En dag kanske jag gör det. -Säkert.
-Var ligger muggen? -Den är till höger i hallen.
-Kom inte tillbaka med nåt gevär! -Du behöver väl inga stöttor?
-Ingen leksaksbössa för dig, väl? -Kan jag ställa drinken här?
Visst, Martha ställer sina överallt. På muggen...och i frysen.
-Nej! -Jo då!
-Blir du inte bakis av konjak? -Blandar aldrig...
Din man berättade allt om kromosoner. - Han är biolog!
-Han är matematiker. -Biolog.
-Matematiker! -Nej...biolog.
-Säkert? -Det vet väl jag.
Så bra. Biologi är faktiskt bättre. - Då är du ju mitt i smeten.
-Hon trodde du var matematiker. -Man kanske borde vara det.
Nej, stanna där du är! Mitt i smeten...
-Ett jävla uttryck, Martha. -Stanna där du är.
Du kan ju ta över historiska lika lätt därifrån.
Det gör nån en vacker dag. Och inte blir det Georgie-boy.
Eller hur, din svamp?
Jag önskar att du vore cementerad upp till halsen. Nej, näsan.
-När ska er son... -Va?
-Nåt om er son. -Son?
När kommer... var kommer er son hem...?
Martha, när kommer vår son hem?
Jag vill veta! Det var du som förde det på tal.
Förlåt att jag gjorde det.
Inte det, honom! Mer eller mindre i alla fall.
När kommer den lille slyngeln? Var det inte hans födelsedag?
Jag vill inte prata om det!
Hon är ledsen hon förde det... honom på tal.
När kommer den lille slyngeln hem?
När du nu så taktlöst har fört det på tal: När kommer han?
George talar så där föraktfullt om honom, för han har problem.
-Vad har slyngeln för problem? -Det är du som har problem!
-Det var det löjligaste jag hört. -Jag med!
Georges största problem med den lill...i fråga om vår son-
-är att han inte är helt säker på att det är hans son!
-Du är verkligen elak... -Fast jag blir gravid bara med dig!
Genom-elak!
-Oh, my, my. -I'm not sure this is a subject for--
Jag vill att ni ska veta att Martha ljuger!
Det finns bara en sak jag är säker på i den här jävla världen-
-och det är min kromosoniska roll-
-i avlandet av vår blondögde, blåhårige son.
Så skönt...
Ett sånt vackert tal, George. Det skötte du med bravado.
-Bravur, heter det! -Martha vet bäst.
Jag har väl gått på universitet som alla andra!
Vår son har inte blått hår, eller blå ögon. Han har mina gröna ögon.
-Vackra, gröna ögon. -Han har blå ögon.
-Blå, Martha. -Gröna, din knöl!
-Tyst på dig själv, ditt fnask! -Han kan väl inte vara nåt fnask!
-Det är du som är ett fnask! -Tänk på vad du säger.
Ja, då vill jag ha mera konjak!
Räcker det inte nu?
George har vattniga blå ögon, eller mjölkaktiga...
-Pappa har också gröna ögon. -Han har små röda musögon.
Det skulle du aldrig våga säga, om han var här. Fegis!
Han med sin vita kalufs och små röda ögon. En stor vit mus.
George hatar pappa, därför att han själv är...
Otillräcklig?
Nu slog du huvet på spiken! Vet ni varför den jäveln hatar pappa?
När han kom hit för så där en 500 år sen gillade farsan honom.
Och jag min jävla idiot, jag föll för honom!
-Typiskt! -Visst, ni skulle ha sett henne.
Hon ylade utanför mitt fönster på nätterna-
-tills jag inte stod ut längre, utan måste gifta mig med henne.
Tänk, att falla för en sån. Den där, där borta!
-Hon är egentligen romantisk. -Visst är jag.
Och det verkade vara ett praktiskt parti.
Pappa trodde verkligen att George skulle kunna ta över efter honom.
Sluta nu, Martha! Jag skulle inte fortsätta om jag var du.
-Men det är du inte! -Du har redan babblat bredvid mun.
Om den lille slyngeln...vår son! Jag varnar dig, Martha.
Måste vi höra på allt det här?
Allt var planerat. Den jäveln skulle överta institutionen-
-och sen rektorskapet när pappa la av. - Nu blir du arg, va?
Så skulle det bli. Pappa tyckte också det var en bra idé. Ett tag!
Ända tills han hade kollat in honom några år. - Är du arg nu då?
Så till slut började han tycka att det kanske inte var nån bra idé!
Kanske inte Georgie-boy skulle kunna, han hade ju ingen stake!
George var nämligen inte särskilt framåt!
Det visade sig att han var en miss. En stor fet, jävla miss!
Sluta, sa jag!
Hoppas den var tom!
Du har inte råd att slösa med spriten på din ynkliga docentlön!
Här sitter man alltså fast med världens miss till blötdjur-
-som är gift med rektorns dotter, som man väntar sig nåt av!
En bokmal som är så självgod att han aldrig åstadkommer nåt.
Som inte har mod nog att göra någon stolt.
Sluta nu, George!
Jag mår illa...
Jesus.
Hon mår strax bättre, jag ska koka kaffe åt henne.
Jag är hemskt ledsen...
Hon borde inte dricka, hon är så bräcklig.
Eller smalhöftad...som du sa.
-Var är min lilla goding? -Hon kokar visst kaffe.
-Hon...spyr väldigt lätt. -Martha?
Hon har aldrig varit sjuk utom när hon ligger på psyket.
Nej, min fru. Min fru spyr lätt. Martha är din fru.
Ja, jag vet.
-Inte brukar hon ligga på psyket? -Din fru?
-Nej, din. -Min?
Nej, det gör hon väl inte.
Jag menar...att om jag... vore hon, så skulle jag...
Men det är jag ju inte, så det gör jag inte.
Fast jag skulle vilja. Det blir rätt bråkigt här ibland.
Det kan jag tro.
-Spyr hon mycket, din fru? -Jag sa att hon spyr lätt.
-Jag trodde du menade... -Jo, förresten. Hon spyr mycket.
-Ofta, menar du. -Det går inte att få henne att sluta.
Jag menar att hon kan hålla på i timmar.
Inte i ett sträck förstås... Men regelbundet.
Man kan ställa klockan efter henne?
-Får man...? -Visst.
Jag gifte mig med henne för att hon var gravid...
-Du sa ju att ni inte hade barn? -Egentligen var hon det inte.
Det var en nervös graviditet, så först svällde hon upp-
-och sen...ner.
-Och när det var upp, gifte ni er? -Och sen blev det ner.
När jag var 16 och gymnasist under puniska krigen-
-brukade vi gå ut ett gäng första dagen på lovet-
-innan vi spreds över landet till våra hem.
På kvällen gick vi till en krog som farsan till en av oss ägde-
-och där satt vi och krökade och lyssnade på jazz.
En gång hade vi en kille med som var 15 år.
Han hade vådaskjutit sin mor några år tidigare-
-utan ens nåt undermedvetet motiv, det är jag säker på.
Den här gången gick den killen med oss, och alla beställde-
-och när det blev hans tur, så sa han: "Jag vill ha en bourgin."
"Får jag en bourgin, med vatten, tack."
Och vi skrattade alla, och han var ljus, med kerubansikte.
Alla skrattade och han blev röd på kinderna och hela halsen.
Kyparen berättade det för dem som satt vid borden intill-
-och de skrattade och skrattet spred sig till ännu flera...
Men inga skrattade mer än vi-
-och högst av alla killen som hade skjutit sin morsa.
Snart visste alla vad skrattet gällde, och alla beställde bourgin-
-och skrattade medan de beställde.
Till slut började det förstås avta, men aldrig helt-
-för strax var det nån vid nåt bord som beställde bourgin-
-och då bildades genast ett nytt skrattområde.
Den kvällen drack vi gratis och bjöds på champagne av värden-
-av gangster-farsan till en av oss.
Det var klart att vi led svårt dan därpå, var och en för sig-
-på tåget bort från stan. Och alla hade vi en vuxens bakfylla...
Men det var den största dan i min...ungdom.
Vad hände med killen?
Killen som hade skjutit sin mor.
Det säger jag inte.
Sommaren därpå, med betyget på fickan och pappan i framsätet-
-svängde han undan bilen för en igelkott och rakt in i ett träd.
Men han dog förstås inte. När han vaknade till på sjukhuset-
-och de sa att fadern hade dött, lär han ha börjat skratta.
Hans skratt blev högre och högre och slutade inte.
Det var först när han fick en spruta i armen-
-och förlorade medvetandet igen, som hans skratt dog bort.
När han hade hämtat sig så pass att han kunde flyttas-
-blev han placerad på ett mentalsjukhus.
Det var för 30 år sen.
-Är han fortfarande kvar? -Ja visst.
Och det sägs att han på de här 30 åren-
-inte har sagt ett enda ord...
-Var är stora Martha? -Hon kokar kaffe.
-Åt din fru som går upp och ner. -Gick...upp och ner.
-Gick. Och sen...inget mer? -Nej, inget mer.
-Martha blir inte skengravid. -Min fru blev det en gång.
Martha blir inte gravid alls.
Har ni fler barn? Döttrar, eller så?
-Har vad då? -Har ni några...
Jag menar, har ni bara den där ungen...er son?
Nej, bara en... En pojke.
Vår son.
-Så trevligt. -Han är till sån glädje.
Han är en lekboll!
En lekboll... Nej, det skulle du aldrig begripa.
En lekboll!
Jag sa inte att jag inte hörde, utan att jag inte förstod!
-Det sa du inte alls! -Jag menar att jag lät förstå det!
Du börjar bli retlig.
Vår son är våra tre ögons ögonsten, ja, Martha är ju cyklop...
-Och du är retlig! -Förlåt, men jag har supit sen nio!
-Det har varit rätt bråkigt här. -Alla som kommer hit blir retliga!
-Hetsa inte upp dig! -Det gör jag inte.
Jag skulle vilja förklara en sak. En sak som Martha sa...
Hör skogens ljud! Djuriska läten...
-Här kommer lilla syster... -Vi sitter och dricker kaffe!
-Är det nåt jag ska göra? -Nej, hör du bara på George!
Ha tråkigt! - Torkade du upp efter dig där inne?
Nej Martha, jag torkade inte upp efter mig.
l alla år har jag försökt torka upp efter mig.
-I alla år? -Anpassning, tillvänjning.
-Det är väl så det ska vara? -Försök inte säga att vi är lika!
Nej, det är ju enklare att gifta sig med en brud som sväller upp...
-Medan jag på mitt gammaldags vis.. -Det var inte bara det!
Nej, hon har väl pengar också.
Ja.
Jaså?
Så jag hade rätt? Mitt i prick på första försöket... Vad sägs?
Det fanns andra saker... som vägde upp.
Ja, ja, det finns det alltid.
Berätta nu om din frus pengar.
-Nej. -Slipp då.
Min svärfar var en Herrans man... och mycket rik.
Vilken tro?
Min svärfar kallades av Gud när han var sex eller så.
Då började han predika, och han döpte folk, och...
Han reste runt en massa och blev ganska berömd. Inte som...
...vissa av dem, men ganska, så där.
Och när han dog hade han en massa pengar.
-Guds pengar? -Nej, egna.
-Vad hände med Guds pengar? -De tog slut! Han sparade sina.
Martha är rik, därför att hennes fars andra hustru-
-inte Marthas mor-
-var en mycket gammal dam med vårtor, som var väldigt rik.
-Hon var en häxa. -En god häxa!
Hon gifte sig med rödögda musse som måste ha bitit av vårtorna...
...för hon gick upp i rök nästan på en gång!
Allt som blev kvar var vårtmedicin och ett fett testamente.
Kanske min svärfar och häxan med vårtorna hade passat ihop?
För han var också en mus.
-Var han? -Visst!
En liten kyrkråtta!
-Din fru nämnde inte nån styvmor. -Nej, det kanske inte är sant.
Jag har hittat på alltihop för att du representerar ett direkt hot-
-och jag vill ha övertaget. Jag har varnat dig!
Ja, jag är varnad.
Det är ni, era smygande, kraftlösa jävlar som är värst!
Bra att du inte tror mig! Förresten har du ju historien på din sida.
Det är du som har. Jag har biologin på min. Historia - biologi.
Skulle du inte ta över historiska institutionen-
-innan du tog hela klabbet? En sak i taget!
Jag tror jag skulle nästla mig in i största allmänhet först...
-Hitta alla svaga punkter. -Som mig?
Bli nån sorts faktum först, liksom, och sen bli....
-Vad då? -Oumbärlig.
Just det. Ta över kurser efter några gamlingar...
-Sen drar jag över några fruar. -Just det ja!
Dessförinnan kan man inte säga att du börjat jobba på allvar!
Vägen till makt är: Knulla alla!
Vägen till mannens hjärta, den breda avenyn till hans jobb-
-går genom hans fru!
Och din fru har den bredaste avenyn på hela stället!
-Med farsan som är rektor, och så... -Klart, det är ju oundvikligt.
-Jag tar ut henne i busken genast! -Visst, gör det.
-Jag tror nästan du menar allvar. -Nej, du tror att du menar allvar!
-Det gör dig skiträdd. -Äh, snack!
-Jag ska ge dig ett gott råd. -Du, ett råd?!
Ta vara på de råd du får! Hör nu på här.
Jag ger dig ett gott råd.
Det finns kvicksand här, du kan sjunka innan du anar nåt!
Du äcklar mig i princip och är en slickad jävel...
...men jag försöker ge dig ett handtag.
Hör du mig? Du vill visst improvisera själv?
Allt kommer att gå som smort på grund av historiens tidtabell.
-Håll dig till stickningen, mormor. -Jag har faktiskt försökt...
-Att få kontakt? Kommunicera? -Just precis!
Nej men, så rörande då.
-Ta dig i häcken! -Va?
Om man söker grunda ett samhälle på principen om...principer...
Man skaffar regering och konst och inser att det är samma sak.
Man driver saker så långt att man kan förlora dem.
Och så plötsligt, genom all musiken och hammarslagen-
-kommer "Dies Irae". Och vad ljuder då från trumpeten?
"Ta dig i häcken!"
-Lite skakis, men på benen. -Så illa var det inte, älskling.
Ta på dig den här, vi ska gå hem nu.
Nej, vänta nu... Vad har du nu ställt till med?
-Jag hämtar bilen. -Nej, vi tar en taxi.
Vad fan tror du att du håller på med?
Jag håller väl på att ta ut bilen för att köra gästerna hem.
Ska du inte be om ursäkt? För att du gjorde så att hon spydde?
-Det gjorde jag inte. -Det gjorde du visst!
Tror du bocken här bak fick sin fru att spy, va?
-Du får mig att spy. -Det är en annan sak.
Jag blir spysjuk alldeles av mig själv utan anledning ibland!
Sån har jag alltid varit.
George får alla att spy. När vår son var liten spydde han jämt.
Han gjorde det så fort George kom in i rummet!
Att han spydde berodde på att han inte tålde ditt tafsande.
Du bröt dig in i hans rum med kimonon på vid gavel...
Så det var därför han rymde hemifrån sex gånger på ett år, va?
Han rymde för att Martha här trängde honom så dant.
"Mamma bara stöter på mig hela tiden", sa han jämt.
-Lögn! -Det var hemskt pinsamt.
Varför snackar ni om det då?
Den som hade lite konjak! Jag älskar konjak!
-Jag blir så lugn av det. -Jag brukade också dricka konjak.
-Och bourgin. -Håll käften!
-What? -Nothing.
Berättade han det för dig? Nåt måste han ha sagt!
-Vi valsade runt lite... -O, jag älskar vals!
-Han menade inte så. -Sss, två karlar som dansar, va?
Så du fick inte höra om boken som pappa inte lät honom ge ut?
-Vad då för bok? -En bok, bara.
Kom så dansar vi! Jag älskar att dansa.
Nu vill jag dansa!
-Jag älskar att dansa. Gör du? -Med rätt karl, ja.
Jag dansar som vinden...
Stanna bilen! Vi ska gå och dansa. Hör du vad jag säger?!
Allt för dig, älskling.
Jag dansar som vinden!
-Sätt på en då! -Blir det partnerbyte nu?
-Tror du jag dansar med dig! -Inte när den där är i närheten.
-Du blir sjuk igen. -Jag dansar som vinden!
Välj sängpartner nu.
Lägg av, George!
Vad är det, Martha?
-Din jävel! -Förlåt?
Varför slutade den?
Ge mig några mynt.
Du är jämt på mig när jag har roligt! Låt mig vara!
Jag vill dansa och du låter mig inte få det! Stick!
Sätt i gång, Martha.
Änglatuttarna mina, vill du dansa?
Vad kallade ni min hustru?
Får jag inte dansa fritt, vill jag inte dansa alls!
Kom, så kör vi.
-Vi kan titta på! -Just det.
Du är allt stark, va? Det gillar jag.
-De tycks ha dansat ihop förr. -Dansen är välkänd, lilltuttan.
Vad menar du med det?
Jag gillar ditt sätt att röra dig.
De gillar varandras sätt att röra sig.
Konstigt att George inte gav sin sida av saken.
Det förvånar mig. Han brukar göra det när han får tillfälle.
-Han litar väl inte på mig! -Det är en så sorglig historia...
-Ni skulle börja gråta... -Du har fula gåvor, Martha.
Uppmuntra henne inte! Jag varnar dig...
-Uppmuntra mig inte! -Jag hör det. Berätta mera.
Georgie-boy var ambitiös som fan, trots nåt lurt i sitt förflutna.
Men det skrev Georgie-boy roman om!
Hans första och sista bok!
Det rimmade!
Jag varnar dig!
-Men farsan fick syn på boken. -Tigger du stryk, Martha?
Han blev väldigt chockad av den!
-En hel bok om en elak pojke... -Jag tänker inte tåla det här.
En elak pojke...
...som hade ihjäl sin mor och far!
Sluta!
Och farsan sa: "Det här tänker jag inte låta dig ge ut."
-Dansen är slut. -Våld, våld!
"Du tror väl inte jag tänker låta dig ge ut sån här smörja?"
"Inte så länge du undervisar här", sa farsan.
Lägg av! Jag tänker inte låta mig göras till åtlöje!
-Nix! Leken är slut! -Har man hört, va.
En pojke som mördar sina föräldrar och påstår att det var oavsiktligt!
Och vill du höra det bästa? Vad stora duktiga George sa till pappa...
"Men pappa", jag menar: "Men sir, det här är ingen roman!"
"Det här är sanning! Det här har hänt mig!"
Jag slår ihjäl dig!
Våld, våld!
Lugn nu, nu ska vi vara lugna.
Mördare!
-Vad pågår här då? -Vi bara leker en lek.
Nu ska vi stänga...
Får vi en omgång till, så sticker vi sen?
Finfint! Tack, tack...
Det var den leken. Vad ska vi göra nu då?
Nu har vi lekt Förödmjuka Värden. Vilken tar vi nu?
Vi är ju akademiker allihop, så vi kan säkert hitta på fler!
Vad sägs om Knulla Värdinnan? Vill ni leka den?
Vill du leka Knulla Värdinnan nu, eller sen ute i buskarna?
Håll käften, va!
Så du vill hellre leka den senare och ta en annan nu?
Porträtt av drunknande man.
-Du sa åt mig att hålla käften... -Förlåt!
Vi är klara med Förödmjuka Värden och vi sparar Knulla Värdinnan-
-så då tar vi lite Tråka Gästerna! Vad sägs om det?
Din bokmördare och barnskvallrare! Vi har bara lekt en lek!
Nu måste vi leka en till. Tysta! Hur ska vi leka Tråka Gästerna?
Tysta nu! Jag undrar...
På sitt vanliga taktlösa sätt berättade Martha om min bok-
-bortsett från om det nu var sant eller inte...
Vilket jag inte ville att hon skulle göra.
Men vad hon inte berättade för er var om min andra roman!
Den visste du inte om, va? Har jag fel?
Det är en allegori om ett ungt par som kommer från Mellanvästern.
En pastoral! De är från Mellan- västern, han är blond och ca 30.
Han är vetenskapsman, och lärare. Hans mus smuttar konjak oavbrutet.
-Det här är min lek! Ni har haft er! -Jag vill höra.
Mussimussans farsa var ett helgon som drev en guldkrog-
-...där han drog över de troende! -Låter bekant.
-Så kom då Blondie och hans Frau... -Mycket lustigt!
De slog sig ner i en stad ungefär som den här.
-Bäst du slutar nu... -Jag älskar gamla välkända sagor!
Blondie var bara förklädd till lärare, för på hans väska stod det:
-H.N.! Historisk Nödvändighet. -Jag tycker du ska sluta nu.
Han kom alltså med bagaget, av vilket en del var hans lilla mus...
Varför ska vi behöva tåla sånt här?!
Ofattbart! En simmarchampion från Kansas med en sån liten mus-
-och den bar han på sina händer fast hon egentligen var skitdum!
Nu är du taskig...
Musen krökade oblygt konjak och tillbringade halva sin tid i spyor.
Dem känner jag!
Men hon var en guldhöna, full av gudlig kosing, så hon fick duga.
-Så hon fick duga! -Snälla, sluta nu.
Men varför gifte de sig?
En dag svällde lilla musen upp-
-och då gick hon till Blondie med magen och sa: "Se på mig!"
"Se på mig, jag har svällt upp!" "Kära nån då", sa Blondie.
-Och så gifte de sig... -Och så gifte de sig!
Och sen... så sjönk hon ihop igen.
Sjönk hon ihop?
-Jag tänkte inte säga det... -Du har talat om det!
Det fick du väl inte göra! Det kan du inte ha gjort!
Så leker man Tråka Gästerna.
Hjälp, jag mår illa. Nej, låt mig vara!
-Det där skulle du ha låtit bli. -Jag avskyr hyckleri.
-Nu kan jag råka illa ut. -Du?!
Toppen. Du måste ha ett svin som visar dig var tryffeln finns.
-Byt taktik nu, gosse lille. -Sätt frun i bilen nu.
-Nej, vi går hem. -Tänk ut en ny strategi.
-Det här ska ni få ångra. -Säkert, jag ångrar allting.
Det ska jag nog se till! Vänta bara!
-Bravo, George. -Roligt att du uppskattade det.
Du gjorde ett fint jobb! Det gjorde verkligen susen.
-Verkligen upplivad var du. -Du tar fram det bästa hos mig.
Du får minsann gå runt som ett dopat fullblod-
-och dänga till allt och alla-
-men att nån annan skulle få pröva på det, nej då.
Jag gjorde det ju för din skull! Tyckte du inte om det?
Det är ju i din smak, blod och slakt. Är du inte upphetsad nu?
Så du kommer stönande mot mig med guppande bomber?
Nu har du gjort bort dig, George. Det vill jag lova!
Men du kan sitta och drägla och förolämpa mig hela natten?
Du tål ju det! Det var ju därför du gifte dig med mig!
-Nej, det var en jävla lögn. -Så det vet du inte ens nu?
Jag har blivit trött i armen av att behöva slå dig. År ut och år in!
Det var inte det jag ville ha!
Jag visste det inte. Nej, nej, du är ju sjuk.
Jag ska allt visa dig vem som är sjuk, jag. Jag ska visa dig!
Sluta!
Nu mår du allt, va!
-Men jag ska allt ge dig! -Du och din bollspelare?
Du önskar snart att du hade dött i den där bilen, din jävel!
Och du att du inte hade nämnt vår son. Jag varnade dig.
-För att gå för långt! -Jag har bara börjat!
Ensam kan jag stå ut, då lyssnar jag bara inte på vad du säger.
Men de sista två seklerna har du börjat med nåt nytt.
Jag skiter i om du visar din smutsiga byk offentligt-
-men när du helt försvinner in in din fantasivärld, då...
Dra åt helvete!
Du skulle bara höra dig själv!
-Som du föreläser och går på... -Jag är faktiskt orolig för dig.
-För din psykiska hälsa. -Oroa dig inte för den, du.
Jag tror jag ska försöka få dig intagen.
-Du är då för jävlig... -Jag vill komma åt dig på nåt sätt!
Du behöver inte göra nånting. Tusen år med dig räcker så bra!
-Så du lägger in dig frivilligt då? -Vill du veta vad som har hänt?
Pang, sa det. Inte jag, utan hela förbannade skiten.
Du fortsätter bara! Du bara hittar utsäkter för saker som händer.
Fan, sånt är ju livet! Kanske är vi döda i morgon.
Så en dag, eller natt, händer nåt och så, pang!
Alltihop rasar samman och du skiter totalt i det.
Ändå har jag gjort mitt bästa...
Lägg av, va. Du är ett monster.
Jag är tarvlig och vulgär och spelar karl i huset-
-för nån måste ju göra det! Men nåt monster är jag inte!
Du är en bortskämd, ondsint, snuskig, spritgalen...
Pang, sa det, och jag tänker då inte försöka nå dig mera.
Det fanns en sekund då vi hade kunnat nå varandra genom skiten-
-men den har gått, och jag tänker då inte försöka igen.
Jag är så van. En gång i månaden blir stackars Martha missförstådd...
...en liten flicka som bara behöver ömhet för att blomma igen.
Och det trodde jag på, som den blådåre jag var!
Men nu tror jag dig inte!
Det finns ingen chans att vi nånsin kan nå varann igen!
Du kan inte nå fram till någon för du är ingenting! Pang!
Jag såg på dig i kväll, och du bara inte fanns! Pang!
Och det kommer jag att skrika ut!
Jag kommer att ställa till med en skräll!
-Då åker du dit själv! -Hotar du mig? Akta dig...
-Jag kan slita dig i stycken. -Det är du inte karl nog att göra.
-Krig, alltså? -Just det.
Hör nu, Martha...
Klockor...
Jag hörde klockor... Klockor som ringde.
Klockor som ringer... Jag har hört klockor.
Jag kunde inte sova för klockornas skull...
-De väckte mig... Vad är klockan? -Stör mig inte!
Jag sov och jag drömde om något, och då hörde jag det...
Jag visste inte vad det var och det skrämde mig...
Det var så kallt... Vinden blåste så kallt.
Det var nån där och jag ville inte att det skulle vara nån där.
-Jag var naken... -Du vet inte vad som pågår, va?
-Jag vill inte veta. -Hör på dem!
-Se på dem! -Jag vill inte. Låt mig vara!
Jag vill inte ha några barn! Jag vill inte... Jag är rädd.
Jag vill inte att det ska göra ont. Snälla, snälla...
Vet han det, den där tjuren du är gift med?
Hur mördar du? Med piller? Vinäger? Viljekraft?
Jag mår illa! Var är min man... Jag vill ha nåt att dricka!
Vet du vad som händer där uppe, va, fröken lilla?
Jag vill inte veta nånting. Låt mig vara i fred!
-Vad var det som ringde? -Din man är där och du undrar det?
Det var nån som ringde!
Ja, nån ringde... Klockorna ringde och det var nån...
Det var nån som ringde...
Klockorna ringde och det var nån...
Nu vet jag. Nu vet jag, Martha! Det var ett budskap.
Budskapet gällde vår son. Klockorna ringde och det kom ett budskap.
Och det var om vår son. Och budskapet gällde...
-Vår son...är död! -Nej!
Martha vet inte att vår son är död. Tala inte om det för henne!
Jag ska berätta det själv för henne. När det blir dags.
Jag mår illa... Jag kommer att dö!
Lycka till.
Martha, jag har hemska nyheter.
Det gäller vår son.
Han är död... Hör du mig, Martha?
Vår pojke är död.
Var i helvete är alla?
Ni får fem minuter att krypa fram, era jävlar!
George!
George!!
Klirr...
Herregud, har du blivit galen också! Är du också tokig nu?
Antagligen.
Ni har blivit galna allihopa. Jag kommer ner och vad händer?
Vad då?
Min fru ligger på muggen med en flaska, och blinkar åt mig.
Har hon aldrig blunkit åt dig? Vad taskigt!
Hon ligger där på kakelgolvet alldeles ihopkrupen.
Hon börjar peta av etiketten på konjaksflaskan.
Hon kanske skulle ha det bekvämare i badkaret?
När jag frågar vad hon gör, säger hon: "Tyst, ingen vet jag är här."
Och här nere vacklar du omkring och klirrar...
-Ni har blivit galna allihopa. -Sorgligt men sant.
-Var är din man? -Gått upp i rök!
Ni är tokiga allihop! Vrickade!
Det blir vi när overkligheten blir för tung att bära.
Koppla av! Sjunk ner i det. Du är inte bättre än nån annan.
Jag tror jag är det.
Du är i alla fall en flopp i vissa avseenden.
Vad sa du?
I vissa avseenden är du en riktig flopp!
Kom tillbaks nån gång när jag inte druckit i tio timmar!
-Jösses, vilken nolla. -Men du är nåt, va?
För dig är alla nollor. Din man är en nolla och jag är en nolla!
Ni är nollor allihop! Jag är Moder Jord och ni är nollor.
Jag äcklar mig.
Det har bara funnits en man som har gjort mig lycklig!
-En enda! -Gymnastiklärarn?
Nej, nej, nej.
George.
-Min man. -Skitsnack.
-Det menar du inte! -Tror du mig inte?
-Klart jag gör. -Tar du allt för vad det ser ut?
George, som är där ute-
-och som är god mot mig och som jag smädar.
Han som lär sig de lekar vi leker lika snabbt som jag ändrar dem...
...som kan göra mig lycklig, som inte vill bli lycklig... Jo, det vill jag.
George och Martha... Sorgligt.
Honom som jag inte förlåter för att han sett mig som jag är-
-och sagt: "Du duger."
Han som har begått det avskyvärda misstaget att älska mig.
Vilket han måste straffas för. George och Martha...
Sorgligt...sorgligt...sorgligt.
En dag...
En natt, nån spritdränkt natt kommer jag att gå för långt-
-och då krossar jag honom eller stöter bort honom för gott-
-vilket jag förtjänar...
-Han verkar halvkrossad redan. -Säger du det?
Lilla pojke, du har suttit så böjd över din mikrofon...
-Mikroskop! -...så att du inte ser nånting!
Du ser bara fläckar och skräp men inte vad som sker...
Du vet så lite, så lite... Och du ska ta över världen!
-Det räcker nu! -Är tjuren förbannad?
-Kastraten ser rött, va? -Du är verkligen häftig!
Din eländiga lilla idiot. Öppna dörrn!
-Vad sa du? -Öppna dörrn, sa jag. Är du döv?
Just det, din klant. Öppna dörrn eller är du för full för det med?
Öppna! Nu får du passa upp lite här ett tag, som omväxling.
-Hör nu, jag är ingen springpojke. -Du har väl ambitioner?
Inte kom du hit igen av ren och skär passion?
Lite tänkte du allt på din karriär också, eller hur?
Så nu kan du ta dig uppför stegen som springschas ett tag.
-Du går hur långt som helst? -Just det, gosse. Gå och öppna nu!
-Blasé, bortskämd... -Så, så, gör som du är tillsagd.
-Visa Martha att du kan nånting. -För helvete, jag kommer!
Underbart! Fantastiskt!
-Sluta! -Förlåt. Öppna nu, snälla.
Så vackert!
Min son, du kom till födelsedan!
Det är hembiträdet, för fan.
Jaså? Det är inte vår lille son Jim, vår lille helamerikanske...
Det hoppas jag inte. l så fall har han uppfört sig mycket egendomligt.
Martha, jag bringar dessa blommor därför att, därför att...
Äsch, var så god.
Penséer, rosmarin, lustärter... min brudbukett.
Nu tror jag vi måste...
Nej! Stanna och gör husse en drink!
Nej, Martha, det vore för mycket. Han är ditt hembiträde, inte mitt.
Jag är inte hembiträde åt någon!
Stygga barn med sorgliga lekar som skuttar genom livet, etc...?
-Knulla på, baby. -Den inte kan! Den för full...
Tänka sig! Sätt dem i nån vas.
-Att göra så med hennes lejongap! -Jaså, var det såna.
Jag som gick i månskenet ända till pappa för att plocka dem.
Månen är inte uppe. Jag såg den gå ner från sängkammarfönstret.
-Det är måne! -Den jävla månen gick ner.
Möjligt, miss Kysk, men den gick upp igen.
En gång över Mallorca såg jag månen gå ner, fundera en stund-
-och sen komma upp igen.
-Du ljuger! -Måste du säga att alla ljuger?
-Jag vet inte när ni ljuger. -Det är inte meningen heller.
Du har aldrig seglat förbi Mallorca. Du har inte ens varit i Medelhavet!
Joho, mina föräldrar gav mig en resa dit i examenspresent.
-Efter det att du dödat dem? -Kanske det.
Eller kanske inte!
Sanning och illusion, vem ser skillnaden? Lilla hembi där!
Du klarade dig inte i sängen, alltså är du ett hembi!
Eller klarade du dig?
Här finns nån som inte spelar reko. Vem ljuger, Martha?
-Jag är inget hembiträde. -Nej, du är inget hembiträde.
-Ske alltså. -Sanning och illusion, George...
-Du vet inte skillnaden. -Nej, men vi måste fortsätta.
Gapa, sa lejonen.
-Lägg av. -Gapa, sa lejonen!
-Gör inte så där! -Låt bli!
Håll käften, din bock. Eller är du ett hembiträde? Vilket är det nu?
-Spelar det nån roll, George? -Nej, det gör det faktiskt inte.
Sluta kasta den där skiten!
-Ska jag göra nåt åt honom? -Är du hembiträde eller bock?
Sanning eller illusion, George. Spelar det ingen roll för dig?
Pang! Där har du mitt svar, älskling.
Uppfattat.
Omgjorda dina ådriga lår, stumpan. Nu leker vi Uppfostra Barnet.
Bråka inte nu! Du vill väl inte ha nån skandal, gosse? Sitt!
Och ni, vackra fröken, har ju varit med förr?
Utmärkt! Men det fattas nån. Din lilla fruga är inte här!
-Hon har haft en jobbig natt... -Alla måste leka med!
Lägg av!
Lyft på stjärten och apportera lilla fyllot. Så ja, duktig vovve!
En lek till.
-Jag gillar inte det här. -Vet du vad som kommer?
-Nej, men jag gillar det inte. -Det kanske du gör ändå.
-Det är en jätterolig lek. -Inga fler lekar...
Bara en till och så natti natti...
Alla tar sitt pick och pack och kilar hem-
-och vi går upp till oss.
Nej, George, nej.
Jo, älskling.
Det kommer att vara klart innan du vet ordet av.
-Vill du inte gå i säng med Georgie? -Det är leka jag inte vill.
Du som är en så lekduktig kicka. Visst vill du det!
Rör mig inte! Håll tassarna rena för studenterna!
Du har haft en helkväll. Sluta inte nu bara för att det smakar blod!
Nu ska jag ge dig, och din uppvisning kommer att blekna!
Ryck upp dig lite!
Du måste vara på fötter, så jag kan ge dig en omgång.
-Jag vill ha en jämn kamp! -Oroa dig inte.
Nu gäller det liv och död. Du kommer att bli förvånad.
Är du beredd då?
Är du en kanin?
-Hur mår lilla kaninen då? -Kaninen är så fin, så fin!
Då sätter vi i gång då! Sitt ner allihopa. Sätt dig, Martha.
Det här är en civiliserad lek.
Det har varit en helafton. Vi har lärt känna varandra...
Lekt roliga lekar: Krypa lhop på Golvet, t.ex.
-Och Gapa Lejon... -Och Krafsa Etiketter!
Jag petar av etiketter...
Det gör vi alla. Men när man kommit igenom alla hudlagren-
-skurit isär organen och ser benet...
Vad gör man då?
Man är inte framme. lnuti benet finns märgen, och den måste man åt.
Ben är hårt, särskilt hos unga varelser. Som vår son, t.ex.
-Vem? -Marthas och min lille älskling.
-Vad håller du på med? -Jag talar om vår son, älskling.
Det är viktigt att vi talar om honom!
Nog vill du väl höra om Marthas och min hejare till son?
-Har ni barn? -Visst. Om vi har...
Martha, vill du tala om honom?
Det är en trevlig unge trots hans hemförhållanden...
Vem som helst skulle bli neurotisk här, med Martha som sover till fyra..
...och som bryter sig in i badrummet för att bada honom när han är 16.
Och som släpar hem folk mitt i natten...
-Nu räcker det. -Vill du fortsätta?
Men varför skulle nån vilja tvätta en kille som är 16 år?
-För att han är hennes lilla bamse! -Som du vill då!
-En drink? -Ja...
-Vi behöver inte lyssna på dem. -Ni kan inte bestämma reglerna!
Bravo, du kommer att gå långt! Din recitation nu, Martha.
Vår son...
Vår son föddes en septemberkväll ungefär som den här.
Fast det var i morgon, och för 16 år sen.
-Det var en enkel förlossning. -Nej, Martha, du hade det svårt!
Det var en lätt förlossning, bara man lärde sig slappna av.
-Så ja, det var bättre. -Det var en lätt förlossning.
Jag var ung, och barnet var friskt. Ett rött, gastande barn...
Hon tror hon såg födelsen...
Med hala, fasta lemmar, och huvet fullt med svart, fjunigt hår.
Som senare... blev ljust som solen.
-Det var ett friskt barn. -Jag hade önskat mig ett barn!
-En son eller en dotter? -Ett barn!
-Och jag fick mitt barn. -Vårt barn.
Vårt barn... Och han växte upp här...
Hos oss...
Och han hade gröna ögon...
Såna gröna, gröna ögon...
-Blå, gröna, bruna... -Och han älskade solen.
Han var solbränd före och efter alla andra.
Och i solen blev hans hår som...ull.
Min vackra, vackra pojke!
-Så vacker och så klok. -Allting är relativt.
-Vacker och klok och fulländad! -Så talar en riktig mor!
Jag vill ha ett barn. Jag vill ha ett barn!
-I princip? -Jag vill ha ett litet barn...
Denna fulländning kunde naturligtvis inte vara.
-Inte med George i närheten. -Jag visste att hon skulle byta ton!
Kan du inte hålla dig lugn?
En drunknande drar ner dem som är närmast. Det försökte han!
Som jag kämpade! Det enda i livet som jag velat bära skyddat...
...och oskatt genom vårt äktenskaps sjuka nätter och slöa dagar...
...genom löjet och skrattet. Herregud, vilket skratt!
Genom det ena misslyckandet efter det andra.
Det enda, den enda varelse jag försökte skydda-
-och bära genom detta destruktiva äktenskap...
Det enda ljuset i allt detta hopplösa mörker. Vår son!
Sluta...sluta!!
-Gillar du det inte, sötnos? -Du kan inte göra så!
-Du får inte! -Varför det?
-Är leken slut? -Ja!
Inte alls. Jag har en liten överraskning åt dig.
Det är jag som bestämmer här! Jag har dåliga nyheter.
-För oss båda, menar jag. -Vad är det nu?
När du höll på, nej, när ni höll på, var ni nu var...
Ni höll på nånstans, och lillan här och jag satt och pratade...
En liten pratstund, ni vet. Då ringde det på dörren.
Ja, Martha. Det är svårt för mig att säga det...
-Säg vad det var! -Nej!
Då kommer en liten telegramkille på så där en 70 bast.
-Tok-Billy? -Just det, Martha.
Han hade ett telegram till oss. Nu måste jag berätta för dig om det.
Varför ringde de inte? Varför bar de ut det?
Vissa telegram måste de bära ut. De kan inte ringas in, Martha.
Vad menar du?
Jag kan knappt förmå mig att säga det. - Vill du göra det?
Jo, Martha, jag är rädd att pojken inte kommer hem till födelsedagen.
-Det gör han visst! -Han kan inte.
Vår son är...död.
Han dog i eftermiddags när han var ute och övningskörde.
Han gjorde en gir för en igelkott och körde in i ett...
...stort träd.
-Du kan inte göra så! -Jag tyckte du borde få veta det.
Du kan inte göra så! Du kan inte ensam bestämma såna saker!
-Det tillåter jag inte! -Jag måste väl åka vid tolv...
Han måste identifieras, och en del andra saker ordnas, förstås.
Jag har inte gjort något! Hör på mig: Vår son är död!
Hör noga på! Det kom ett telegram om en bilolycka. Han är död!
Pang, så dog han! Vad tycker du om det?
Släpp henne nu. Hon klarar sig.
Nej, nej...han är inte död...
Han är död.
Du kan inte...du kan inte bestämma sånt...
Han har inte bestämt nåt. Han har ingen makt över sånt...
Nej, jag är ingen Gud. Jag kan inte bestämma över liv och död.
Du kan inte döda honom. Du kan inte bara låta honom dö...
-Du kan inte... -Det kom ett telegram, Martha.
Visa det för mig då. Får jag se!
-Jag har svalt det. -Vad sa du?
Jag har svalt det.
Duktigt, Martha.
Ska du skämta så där just nu?!
-Svalde jag det eller inte? -Jo, jag såg att du svalde det.
-Som en duktig pojke. -Det här ska du få för!
-Du kan väl spelreglerna! -Vad är det ni två snackar om?
-Jag kan döda honom om jag vill. -Han var vårt barn!
-Han är vårt barn. -Och jag har dödat honom.
Gode Gud, nu tror jag att jag förstår...
-Så roligt för dig. -Nu tror jag att jag förstår...
-Du har inte rätt att göra så. -Jo då.
Det är bara att vi aldrig har talat om det. Jag kan döda honom.
Du bröt våra regler. Du talade om honom med andra människor.
Det gjorde jag inte!
Jo, du berättade för mig!
lbland på kvällarna när alla talar med varandra så glömmer jag mig.
Då vill jag prata om honom, men jag behärskar mig.
Jag har så ofta velat tala om honom. Men du provocerade mig!
Du hade inte behövt göra så här. Visst talade jag om honom...
Men du hade inte behövt gå så långt. Inte behövt döda honom...
-"Må han vila i frid." -Amen.
Du hade inte behövt låta honom dö.
Det var inte nödvändigt...
Det dagas. Jag tror att festen är slut nu.
-Ni kunde inte få några? -Nej.
Vi kunde inte det.
Gå hem nu, barn! Det är sängdags för länge sen.
Ni kan gå nu.
-Jag skulle vilja... -God natt.
-Vill du ha något? -Nej tack...
Dags att sova.
-Är du trött? -Ja.
-Jag med. -Ja.
l morgon är det söndag...
-Hela dagen. -Ja...
-Var du tvungen? -Ja.
-Så du måste? -Ja.
Jag vet inte...
-Det var dags. -Var det?
Ja...
Jag fryser.
-Det är sent. -Ja.
Det kommer att bli bättre.
-Jag vet inte. -Det blir det... Kanske.
-Jag är inte så säker. -Nej.
-Bara vi? -Ja.
Du tror inte att vi kanske...?
Nej...
-Mår du bra? -Ja...
Nej...
Vem är rädd för Virginia Woolf? Virginia Woolf, Virginia Woolf?
Jag är det, George.
-Vem är rädd för Virginia Woolf? -Jag är det...
Jag är det...